De Steniga Slätterna

Om stormländerna, Ejland och markerna runt fjorden i vanliga fall är stenfyllda så är De Steniga Slätterna ännu mera så. Här är marken så fylld av stenar i olika storlekar, framförallt medelstora som en mans huvud eller näve, och berghällar att färd med häst eller vagn är mycket svår. Många är de män och kvinnor vars hästar brutit benet på en av stenarna.

Tundrans steniga marken med den piskande och kyliga vinden från Rimmhavet gör att växtlighet har små möjligheter att frodas. Endast den svarta ljungen och andra risväxter växer här bland stenar och hällar. Regnvatten har fyllt flera poler i olika storlekar och dessa är ett typiskt karaktärsdrag för området.

Jaktmarkerna här räknas som mycket karg (-5). Jordbruk och samling är mycket svår och de som lever på tundran är nästan helt beroende av fiske, jakt och boskapsskötsel.

Den näst intill totala bristen på träd skapar ett stort underskott av bränsle och byggmaterial vilket ytterligare försvårar boende på tundran.

Händelser
Det sägs att resar, tursar och jotuns levde på tundran innan människor bosatta området.

Innan havsvargarna kom till Sälklipporna fanns det en jarl av De Steniga slätterna och Sälklipporna, men den sista jarlen dräptes och hans ringborg brändes när havsvargarna  anlände till området. Det sägs att den sista jarlen var av klan Säl.

Flera fimbulvintrar efter havsvargarna dräpte den sista jarlen av De Steniga Slätterna utropades en ny jarl, Borke.